DIPLOMIRANEC
Gospe in gospodje, približujemo se našemu pristanku v Los Angeles.
Zvok, ki ste ga pravkar slišali, je zvok zavorne ročice.
Vreme v Los Angelesu je jasno, temperatura je 22 stopinj.
Pričakujemo, da bo naš polet, dolg 4 ure in 18 minut, točen.
Veseli nas, da ste potovali z nami, in upamo na ponovno snidenje.
Potniki so omejeni na triminutni postanek v tem prostoru.
Prosimo, ne puščajte svoje prtljage nezavarovane.
Hej, kaj je narobe?
Vsi gostje so spodaj, Ben. Čakajo, da te vidijo.
Glej, oče. Bi jim lahko pojasnil, da moram biti malo sam?
To so vsi naši dobri prijatelji, Ben.
Večina te pozna že praktično od tvojega rojstva.
Ka je, Ben?
Sem le...
Zaskrbljen?
Torej...
Glede česa?
Glede moje prihodnosti.
Kaj glede nje?
Ne vem. Hočem, da bo...
Kakšna?
Drugačna.
Je kaj narobe? - Ne, ne, ravno sva se odpravljala dol.
Carlsonovi so tukaj.
Kaj res? Daj no.
Prišli so vse iz Tarzane.
Pojdimo se smejat.
Čudovito je imeti toliko vdanih prijateljev.
Hej, tukaj je naš nagrajeni učenjak.
Vsi smo zelo ponosni nate, Ben.
Hvala, ga. Carlson.
Je tisto tam novi avto?
To je darilo za Benovo diplomo.
Zdaj boš pa lahko punce vozil okrog.
Kako?
Dekleta, punce, najstnice.
Mislim, da je Ben že prerasel to najstniško fazo. Kajne, Ben?
Ja, gospa.
Dovolite mi. Rad bi samo nekaj na hitro pogledal na avtu.
Tukaj je naša atletska zvezda, kako si?
Kar gre, g. Loomis.
Najprej bi rad nekaj spil, potem mi boš pa povedal vse o tisti Hoppermanovi nagradi.
Helpinghamovi.
Helpinghamovi! Točno! Tukaj me počakaj.
Ben, vsi smo tako ponosni nate. Ponosni, ponosni, ponosni, ponosni.
Kaj boš pa zdaj počel?
Hotel sem iti gor za minuto...
Ne, mislila sem s tvojo prihodnostjo. - S tvojim življenjem.
To je pa malo težko reči.
Ben!
Oprostite. G. McQuire.
Ben.
G. McQuire.
Pridi z mano za minuto. Rad bi govoril s tabo.
Oprosti nama, John.
Rad bi ti rekel eno besedo, samo eno besedo.
Ja, gospod.
Me poslušaš? - Ja.
Plastika.
Točno kako mislite?
V plastiki je prihodnost. Premisli. Boš premislil?
Bom ja.
Dovolj besed. To je dogovor.
Tukaj je. Tukaj je Ben. - Samo trenutek.
Poslušajte vsi, hočem, da ste vsi tiho.
Tukaj imamo Benov študentski almanah. Rada bi vam prebrala nekaj čudovitih vrstic o Benu.
Posluh, prosim!
Kapetan ekipe za kros, predsednik debatnega kluba,
pomožni urednik študentskega časopisa "New Junior here", urednik revije "Junior and Senior"
Oh. Očitno tole ni kopalnica, kaj?
Spodaj na hodniku je.
Kako si, Benjamin?
Dobro, hvala, ga. Robinson. Kopalnica je spodaj na koncu hodnika.
Kakšna prijetna soba.
Glejte, ga. Robinson. Nočem biti nevljuden, ampak...
Je tu kakšen pepelnik?
Ne.
Pozabila sem. Atletska zvezda ne kadi.
Je punca?
Je punca kaj?
To, kar te muči.
Oh, ne. Samo neke stvari me motijo. - Na splošno.
Tako je.
Čestitam! - Hvala!
Oh, Benjamin, nekaj bi te vprašala. - Kaj?
Me boš odpeljal domov? - Kaj?
Moj mož je vzel avto. Me boš odpeljal domov?
Tukaj, vzemite. Znate voziti tuje avtomobile?
Ne znate? - Ne.
Pojdiva.
Hvala. - Tako.
Boš vstopil, prosim? - Kaj?
Rada bi, da vstopiš, dokler ne prižgem luči.
Čemu?
Ker se ne počutim varno, dokler je temno.
Bi me pospremil do verande?
Hecno se počutim v temni hiši.
Saj so notri luči. - Prosim.
Kaj piješ? Konjak?
Glejte, ga. Robinson, saj sem vas z veseljem pripeljal domov.
Ampak imam druge stvari v glavi. Lahko to razumete?
Ja. - V redu.
Kaj piješ?
Benjamin, žal mi je, da sem taka, ampak nočem biti sama v tej hiši.
Zakaj ne? - Prosim, počakaj, dokler se ne vrne moj mož.
Kdaj se pa vrne? - Ne vem.
Pijača? - Ne.
Vas je vedno tako strah, kadar ste sami? - Ja.
Zakaj kar ne zaklenete vrat in greste v posteljo?
Zelo sem nevrotična.
Ti lahko postavim eno vprašanje?
Kaj si misliš o meni?
Kako to mislite?
Poznaš me že skoraj celo življenje. Gotovo si si ustvaril kakšno mnenje.
Vedno sem vas imel za zelo prijetno osebo.
Si vedel, da sem bila alkoholičarka?
Kaj? - Si vedel to?
Bolje bo, da grem.
Vsedi se, Benjamin.
Ga. Robinson, če vas ne moti, da tole rečem,
ampak tale pogovor postaja malce čuden.
Prepričan sem, da se bo g. Robinson vrnil vsak hip...
Ne. - Kaj?
Moj mož se bo vrnil pozno. Še nekaj ur ga ne bo.
O, moj bog.
Prosim? - O ne, ga. Robinson, o ne.
Kaj je narobe?
Ga. Robinson, saj niste, mislim, niste pričakovali...
Česa?
Saj niste mislili, da bom naredil kaj takega.
Kot kaj?
Kaj mislite? - Ne vem.
Za božjo voljo, ga. Robinson.
Tukaj sva, spravili ste me v hišo. Dali ste mi pijačo. Prižgali glasbo.
Zdaj ste mi začeli govoriti o svojem zasebnem življenju
in da vašega moža še nekaj ur ne bo domov.
In? - Ga. Robinson, skušate me zapeljati.
Ali ni tako?
V bistvu ne. Nisem pomislila na to. Se pa počutim počaščeno.
Ga. Robinson, mi boste oprostili, kar sem ravnokar rekel?
Je že v redu.
Ni v redu. To je najslabše, kar sem kdajkoli komu rekel.
Vsedi se.
Prosim, oprostite mi.
Ne gledam na vas na tak način. Ampak ves sem zmešan.
Je že v redu. Popij svojo pijačo.
Ga. Robinson, kar slabo mi je, da sem vam to rekel.
Pozabi zdaj. Popij.
Kaj je narobe z mano? - Si že videl Elainin portret?
Njen portret? - Ja.
Nisem.
Naredile sva ga prejšnji božič. Bi ga rad videl? - Zelo.
Tukaj je, v Elainini sobi.
Elaine je pa vsekakor privlačno dekle, kaj?
Ne spomnim se, da bi imela rjave oči.
Benjamin? - Ja?
Prideš sem za minuto? - Tja. Seveda.
Bi odpel mojo obleko? Spat grem. - Oh. Lahko noč.
Boš odpel mojo obleko? - Raje ne bi, ga. Robinson.
Če še vedno misliš, da te hočem zapeljati... - Ne, samo malo hecno se počutim.
Benjamin, celo življenje me že poznaš. - Saj vem, ampak...
Daj no, jaz težko dosežem.
Hvala. - Točno.
Česa te je tako strah? - Ni me strah, ga. Robinson.
Zakaj pa kar naprej bežiš stran?
Ker greste spat.
Zdi se mi, da ne bi smel biti tukaj.
Nisi še nikogar videl v perilu? - Sem ja. Samo...
Kaj če bi g. Robinson vkorakal noter? - In kaj če bi?
Malce hecno bi izgledalo, ne?
Misliš, da nama ne zaupa?
Seveda da.
Toda lahko bi dobil napačen vtis. Vsakdo bi lahko.
Ne vidim, zakaj.
Dvakrat starejša sem od tebe. Zakaj bi kdo pomislil...
Pa bi! Kaj ne vidite?
Benjamin, saj te ne skušam zapeljati.
Vem to. Toda prosim, ga. Robinson.
To je zelo težko zame.
Bi rad videl, da te zapeljem? - Kaj?
Mi to skušaš povedati?
Domov grem. Opravičujem sem za tisto, kar sem rekel.
Upam, da lahko pozabite.
Zdajle takoj grem domov.
Benjamin? - Ja.
Bi mi prinesel gor torbico, preden greš? - Grem zdaj. Žal mi je.
Nočem se še enkrat oblačiti. Bi mi jo prinesel?
Kje pa je? - Na mizi na hodniku.
Ga. Robinson? - V kopalnici sem.
Tukaj je torbica.
Bi mi jo prinesel gor?
Podal vam jo bom. Pridite do ograje, da vam jo podam.
Benjamin, postajam utrujena od tega suspičenja.
Če mi ne moreš narediti preproste usluge,
pa res ne vem.
Dal jo bom na zgornjo stopnico.
Za božjo voljo, Benjamin, bi se nehal tako obnašati in mi prinesel torbico?
Dal jo bom tu zraven vrat.
Bi mi jo prinesel sem noter? - Raje ne.
Prav. Pa jo daj v sobo od Elaine, kjer sva bila. - Prav.
O, bog! Spustite me ven!
Ne bodi živčen. - Umaknite se od vrat.
Naj najprej nekaj rečem. - Ljubi bog!
Benjamin, rad bi, da veš, da sem ti na razpolago.
Če bi rad spal z mano.
O bog!
Če bi rad spal z mano tokrat.
Rada bi, da veš, da me lahko pokličeš kadarkoli, pa se bova že kako dogovorila.
Si razumel, kaj sem rekla? - Spustite me ven!
Benjamin, si razumel, kaj sem rekla? - Ja, ja. Spustite me ven!
Ker se mi zdiš zelo privlačen in kadar boš hotel...
Oh, Jezus!
Je tisto Benov avto pred hišo? - Ja, gospod!
Peljal sem go. Robinson domov. Hotela je, da jo peljem, pa sem jo.
Cenim to.
Zgoraj je. Hotela je, da počakam tu spodaj, dokler se vi ne vrnete.
Čuvaš staro trdnjavo, kaj? - Ja, gospod.
Čestitam! - Hvala.
Kaže, da ti moram naliti. - Ah, ne. Domov moram.
Je kaj narobe? Zgledaš malce pretresen.
Ne. Ne, le malo sem zaskrbljen glede moje prihodnosti.
Daj no. Bova nekaj skupaj popila.
Viski? - Konjak.
Ben, koliko si star?
Dvajset. Prihodnji teden bom enaindvajset.
To so pa hudičevo dobra leta.
Hvala. Najlepša hvala!
Želim si, da bi bil tudi jaz teh let, ker Ben... - Gospod?
Nikoli več ne boš mlad. - Vem.
Ben, ti lahko nekaj rečem? - Kaj?
Kako dolgo se že poznava?
Kako dolgo se že poznava? Kako dolgo sva že s tvojim očetom partnerja? - Precej dolgo.
Videl sem te odraščati, Ben. - Ja, gospod.
Počutim se, kot bi bil moj lastni sin.
Hvala.
Tako da te upam, ne moti, če ti dam en prijateljski nasvet.
Rad bi ga slišal.
Ben, mislim, da bi moral stvari jemati lažje, kot se zdijo.
Malo se izdivjati. Jemati stvari, take kot so. Zabavati se z dekleti in tako naprej.
Ne vstajaj.
Pravil sem Benu, da se mora zdivjati. Se zabavati, dokler se lahko. Ti je to dober nasvet?
Ja, je.
Moram iti.
Privošči si kako avanturo to poletje. Stavim, da te dekleta kar oblegajo.
Oh, ne.
Zgledaš, kot da se moraš otepati deklet. Ti ne zgleda tak?
Ja, mi.
Elaine pride z Berkeleyja v soboto. - Oh, ja.
Upam, da jo boš kaj poklical. - Bom.
Benjamin? Benjamin? - Ja.
Hvala, da si me peljal domov. Kmalu se vidimo, upam.
Dame in gospodje, prosim za vašo pozornost za današnjo atrakcijo popoldneva.
Hej, vi tam! Ja, vas mislim! Vašo pozornost mislim!
Ste pripravljeni za atrakcijo? - Bi lahko za trenutek govoril s tabo, oče?
Prosil bom za velik aplavz, da spravimo tega fanta sem, prav?
Naj se popravim. Da spravimo tega mladega fanta sem, ker ima danes 21 let.
Dajmo, nadaljujmo z zabavo!
Počakaj minuto, še nekaj besed moram povedati.
Saj jih imaš vedno. - Glej, kdo se oglaša!
Oče, bi se lahko samo za sekundo pogovorila?
Ne morem jih več dolgo pustiti čakati, Ben. Pridi že ven.
Rad bi govoril o tem.
Ta fant - oprostite - ta mladi mož - bo svoje šolanje nadaljeval
kot štipendist Franka Helpinghama.
Toda še preden bo, še preden bo...
Razočaral jih boš, Ben. Razočaral jih boš.
Oče, me lahko poslušaš?
Dam ti 10 sekund.
Sledi praktični prikaz, čemur lahko brez strahu rečem,
da je precej razburljivo darilo za rojstni dan.
In bolje, da deluje, sicer sem stran vrgel 200 dolarjev.
Najavljam Benjamina Braddocka!
Dajmo, pokaži se, fant!
Ta izreden mladi mož
vam bo predstavil nekaj presenetljivih
in čudovitih drznih spretnosti, v vodi, ki je globoka preko dva metra.
Zdravo.
Ne vem, kako naj tole rečem. - Benjamin?
Razmišljal sem o času po zabavi.
Kje si?
Spraševal sem se, če bi vas lahko povabil na pijačo.
Kje si?
V hotelu Taft. - Si najel sobo?
Ne. Precej pozno je in če bi raje... - Daj mi urico.
Kaj? - Pridem čez eno uro.
Vam lahko pomagam, gospod?
Kaj? Oh, ne. Sem samo... - Ste prišli na zabavo?
Kaj? - Na Singlemanovo zabavo?
Oh, ja. Singlemanova zabava. - V glavni plesni dvorani je.
A, hvala.
Pozdravljeni. - Zdravo.
Vi ste verjetno eden od pesnikov. Ne, pravzaprav nisem...
Rada bi, da spoznate mojo sestro, gdč. DeWitte.
Veseli me. - Me veseli, gdč. DeWitte.
Moj mož, g. Singleman.
Oh, oprostite. - Hvala, dobro.
Jeffrey, seveda. - Seveda.
Nisem ujel vašega imena, gospod. - Benjamin Braddock.
Braddock, Braddock? - Ja, ampak se bojim...
Takoj bom našla vašo mizo. Braddock. Ne Braniff? Imamo Braniffa.
Pravzaprav iščem prijatelja.
Toda ne razumem. - Nisem z vašo družbo. Žal mi je.
Ne razumem. - V čast mi je, da sem vas spoznala, g. Braniff.
Pozdravljen, Benjamin. - Oh. Zdravo.
Se lahko vsedem? - Seveda.
Hvala.
Kako si? - Zelo dobro. Hvala.
Lahko kaj spijem? - Spijete? Seveda.
Ni me videl.
Natakar! Jaz bom martini. - Da, gospa.
Ni ti treba biti živčen, veš.
Živčen. Pa sem malce živčen.
Težko je biti hladnokrven, ko...
Si nama rezerviral sobo? - Kako?
Si nama že rezerviral sobo? - Ne, nisem še.
Pa si želiš? - Ne, lahko bi. Lahko pa se samo pogovarjava.
Hočeš, da jo jaz rezerviram? - Vi? Oh, ne. Ne, bom jaz.
Bi jo zdaj?
Zdaj? - Ja.
Kaj pa vem. - Daj jo, no.
Zakaj je pa ne? Pa jo bom. Če dovolite.
Da, gospod.
Sobo. Sobo bi rad, prosim.
Eno ali dvoposteljno sobo?
Eno. Samo zame, prosim.
Boste izpolnili obrazec, prosim?
Je kaj narobe, gospod? - Kaj? Ne, nič.
Imate kaj prtljage, gospod... Gladstone?
Prtljage? Ja. Ja, imam.
Kje pa je? - Kaj?
Kje je vaša prtljaga?
Zunaj v avtomobilu jo imam. - Zelo dobro. Jo bo portir prinesel.
Ni treba. Nočem vam povzročati težav zaradi prtljage.
Imam le zobno krtačko. Lahko si jo sam prinesem. Če vam je prav.
Seveda. Portir vam pokazal sobo.
Pravzaprav, jo bom kar sam našel.
Le zobno krtačko imam za nesti. Bom že zmogel sam.
Kakorkoli želite, gospod. - Hvala!
Ga. Robinson. - Ja?
Za vas. - Hvala.
Halo?
Ga. Robinson? - Ja?
Benjamin tu. - Ja?
Benjamin Braddock.
Benjamin, kje si?
Poglejte skozi steklo.
Me zdaj vidite? - Lahko.
Dobil sem enoposteljno sobo. - To je v redu.
Ampak ena stvar je. Receptor se mi je zdel malce sumničav.
Ne vem, kakšno politiko imajo.
Bi rad šel prvi gor?
Ja, to bi bilo primerno.
Pridem čez pet minut.
No, adijo do takrat.
Benjamin. - Ja?
Bi mi rad kaj povedal?
Povedal? - Ja.
Hočem, da veste, kako zelo to cenim, resnično.
Številko sobe. - Kaj?
Številko sobe, Benjamin. Mislim, da bi mi jo moral povedati.
Oh? Popolnoma prav imate.
562 je. - Hvala.
Ni za kaj. Se vidiva pozneje, ga. Robinson.
Račun, prosim.
Imam jo.
Pravim, da jo imam. - Gospod?
Zobno krtačko. Jo že imam. - Zelo dobro, gospod.
Ja. Lahko noč. - Lahko noč, gospod.
Zdravo, Benjamin. - Zdravo, ga. Robinson.
Benjamin. - Ja?
Zdaj se bom slekla. Ti je prav? - Seveda.
Naj... naj jaz kar stojim tu? Ne vem, kaj hočete, da naredim.
Zakaj ne bi gledal? - Oh, seveda. Hvala.
Mi prineseš obešalnik? - Kaj?
Obešalnik. - Oh, ja.
Lesenega? - Kaj?
Lesenega ali žičnatega? Imajo oboje.
Katerikoli bo v redu. - Prav.
Hvala ti!
Bi mi pomagal s tem, prosim? - Vsekakor.
Hvala. - Ni za kaj.
Benjamin, bi bilo zate lažje v temi?
Ga. Robinson, ne morem narediti tega. - Kaj ne?
To je vse hudo narobe.
Se ti ne zdim poželjiva? - O ne, ga. Robinson.
Mislim, da ste najbolj privlačni izmed vseh prijateljic mojih staršev.
Resno mislim. Zelo ste mi privlačni, toda...
Za božjo voljo, si lahko zamislite moje starše?
Si lahko zamislite, kaj bi rekli, če bi naju videli v tejle sobi?
Kaj pa bi rekli? - Pojma nimam, ga. Robinson.
Toda za božjo voljo.
Vzgojila sta me, mi omogočila dobro življenje.
In mislim, da si zaslužita več kot tole.
Zaslužita si več kot pa skok v posteljo z ženo njunega družabnika.
Se me bojiš? - Ne, izgubljate bistvo.
Morda bi lahko kaj drugega počela skupaj. Ga. Robinson, bi šli v kino?
Te lahko vprašam nekaj osebnega? - Vprašajte me, kar hočete.
Je to tvoj prvič? - Je to kaj?
Je tako, kajne? To je tvoj prvič.
To je smešno, ga. Robinson. To je res smešno. Ha ha.
Lahko priznaš to, kajne? - A me hecate?
To ni nič, česar bi se sramoval. - Čakajte malo!
Za tvoj prvič... - Kdo je rekel, da je to moj prvič.
...da se bojiš. - Čakaj malo.
Da me ne boš zadovoljil.
ZADOVOLJIL!
Ne premikajte se.
Ben, kaj počneš?
Rekel bi, da samo poležavam, tukaj v bazenu.
Zakaj?
Ker je zelo udobno tu poležavati.
Si že kaj razmišljal o nadaljevanju šolanja? - Ne.
Bi mi potem rad povedal,
čemu si potem hodil štiri leta na fakulteto. Čemu ves trud?
Zdaj si me pa dobil.
Poslušaj me, Ben.
Zdi se mi zelo dobro, da potem, ko si se tako trudil,
imaš čas, da se sprostiš in uživaš,
poleževaš, piješ pivo in podobno.
Toda po nekaj tednih
je čas, da začneš razmišljati o sebi in situaciji
in se pobereš s svoje riti.
Robinsonovi so tukaj.
Hej, Ben. Kaj počenjaš te dni?
Ne veliko. Bolj na lahko jemljem.
Tudi jaz bi, če bi lahko. Nič ni narobe s tem.
Ben, Elaine se kmalu vrača z Berkeleyja.
Želim, da jo tokrat pokličeš. - Bom.
Ker mislim, da bi se zelo dobro ujela skupaj.
Pozdravi go. Robinson, Benjamin.
Pozdravljena, ga. Robinson. - Zdravo, Benjamin.
Lahko govorim s tabo za minutko? - Seveda.
Benji, dragec. Nekaj te bom vprašala.
Toda ni ti treba odgovoriti, če nočeš.
Kaj?
Vprašala te bom, kaj počenjaš ponoči, ko odideš.
Ko odidem?
Ni ti treba povedati, če nočeš.
Ne, hočem. Rad bi vam povedal.
Vozim se okoli.
Še kaj? - Nič drugega.
Ne voziš se okoli od polnoči do poldneva prihodnjega dne.
Oh, ne.
Kaj pa potem počneš? Se s kom dobivaš?
Dobivam s kom? Zakaj ste pa to rekli?
To je tvoja stvar, ne bom se igrala igric.
Ne, čakaj. Z nikomer se ne dobivam. Toda zakaj ste to rekli?
Benjamin, nočem se vmešavati v tvoja razmerja,
toda raje bi videla, da ne bi rekel ničesar, kot da nisi odkrit.
Lahko noč. - Počakajte no!
Čakajte malo.
Boste počakali malo, prosim?
Ga. Robinson, mislite, da bi danes lahko najprej rekla nekaj besed?
Mislim, da si nimava veliko povedati.
Zadnji mesec je, vse kar počneva, da prideva sem in skočiva v posteljo.
Si se naveličal?
Nisem. Se vam ne zdi, da bi bilo lepo, če bi se za spremembo malo pogovarjala?
O čem bi se pa rad pogovarjal?
Vseeno. O čemerkoli.
Bi mi rad kaj povedal o svojih izkušnjah iz študija?
O, moj bog.
Spomnite se kakšne druge teme.
Kaj pa umetnost.
Umetnost. To je pa dobra tema.
Vi začnite.
Ti začni. Jaz nič ne vem.
Kaj pa bi radi vedeli?
Vas bolj zanima moderna ali klasična umetnost?
Nobena.
Umetnost vas ne zanima? - Ne.
Zakaj pa bi se potem pogovarjali o njej? - Saj se ne bi.
Poglejte, to bova naredila. Pogovarjala se bova.
Povejte mi, kaj ste počeli danes.
Vstala sem.
Pripravila sem zajtrk za moža.
Tukaj!
O tem se lahko pogovarjava. O vašem možu!
O njemu?
O vsem mislim. Ne vem, kako vama gre tole.
Kaj mu rečete, ko greste ponoči iz hiše?
Nič. Saj spi.
Vedno? Se ne zbudi, ko se vrnete domov?
Ločeni spalnici imava.
Nočem, da izgleda, kot da se vmešavam,
toda očitno vidva ne spita skupaj. - Ne.
Kako dolgo že to traja?
Za božjo voljo, pozabi. - Čakaj malo. Zakaj ste se poročili z njim?
Poskusi uganiti.
Ne morem.
Dobro premisli, Benjamin.
Ne razumem, zakaj ste to naredili, razen...
Če ste se morali poročiti z njim?
Ne povej Elaine.
Oh, ne. Morali ste se poročiti z njim, ker ste bili noseči?
Si šokiran?
Nikoli si nisem predstavljal vas in g. Robinsona kot...
Daj, pojdiva spat.
Čakajte malo. Čakajte malo.
In kako se je to zgodilo?
Kaj?
Ga. Robinson, bi mi morda radi povedali, kakšne so bile okoliščine?
Ne preveč.
Je bil takrat študent prava?
In vi ste tudi študirali?
Na fakulteti? - Ja.
Kaj je bil vaš glavni predmet?
Benjamin, zakaj me sprašuješ vsa ta vprašanja?
Ker me zanima, ga. Robinson.
Kaj je bil vaš glavni predmet? - Umetnost.
Umetnost?
Toda mislil sem...
In potem ste očitno sčasoma izgubili zanimanje.
Nekako tako.
Kako se je to zgodilo?
Kaj? - Vi in g. Robinson.
Kako misliš?
Vas je peljal v svojo sobo?
Sta šla v hotel?
Benjamin, a ni popolnoma vseeno?
Zanima me.
Šla sva v njegov avto.
Oh, ne. V avtu sta?
Najbrž nisva bila prva.
Kakšen avto je bil? - Kaj?
Se spomnite znamke avtomobila?
O, moj bog. - Res. Rad bi vedel.
Ford je bil, Benjamin.
Ford! Ford! Prekleto, to je pa čudovito! Ford!
Zdaj pa dovolj.
Torej se je stara Elaine Robinson začela v fordu.
Ne omenjaj Elaine.
Ne omenjaj Elaine?
Ne. - Zakaj ne?
Zato, ker nočem.
Zakaj ne?
Rad bi, da bi mi povedali.
Saj ni kaj povedati.
Zakaj je ona kar naenkrat tabu tema?
Očitno jo bom moral povabiti na zmenek in ugotoviti, v čem je problem.
Benjamin, da si ne drzneš peljati te punce ven, razumeš?
Saj nimam nobenega namena peljati jo ven.
Dobro.
Samo zafrkaval sem se.
Ampak zakaj ne bi smel?
Imam svoje razloge. - No, pa jih slišimo.
Ne. - Da slišimo vaše razloge, ga. Robinson.
Ker mislim, da vem, kakšni so.
Nisem dovolj dober, da bi se družil z njo, kaj?
Niti dovolj dober nisem, da bi govoril o njej, kaj?
Pustiva tole. - Ne bova pustila.
Za vas sem dober, nisem pa dovolj dober za vašo hčerko.
Tako je, a ne? Je tako?
Ja. - Pojdite k vragu. Pojdite takoj k vragu, ga. Robinson.
Mislite, da sem ponosen nase? Mislite, da sem ponosen na tole?
Ne bi vedela. - Pa nisem.
Ne. Nisem ponosen, da preživljam čas s polomljeno alkoholičarko!
Vidim.
In če mislite, da prihajam sem še iz kakšnih drugačnih razlogov
kot iz čistega dolgčasa, se motite.
Ker je to je najbolj bolna, izprijena stvar, ki se mi je kdaj zgodila.
Vi delajte, kar želite, jaz pa se bom pobral od tukaj.
Se boš? - Prekleto prav imate, da se bom.
Tako torej misliš o meni. Da sem bolna in odvratna oseba.
Ne začenjajte s tem.
Kaj? - Ne delajte se, da ste prizadeti.
Kaj ne pričakuješ, da bom malce prizadeta?
Ga. Robinson, rekli ste, da nisem dovolj dober za vašo hčer.
To sem rekla?
Z drugimi besedami.
Benjamin, rada bi se ti opravičila, če si dobil tak vtis.
Dve minuti nazaj ste rekli, da nisem dovolj dober za vašo hčer.
Zdaj vam je pa žal, da sem dobil tak vtis.
Nisem mislila. Ne zdita se mi prava drug za drugega.
Toda nikoli ne bi rekla, da nisi tako dober človek kot ona.
Ne bi? - Seveda, ne bi.
Kaj delate?
Precej očitno je, da nočeš biti več ob meni.
Poglejte, bil sem precej razburjen.
Žal mi je za tiste besede.
Je že v redu. Lahko razumem, zakaj sem ti odvratna.
Oh, ne. Všeč ste mi. Drugače se ne bi vračal.
Če pa je to bolno zate... - Ni!
Uživam! To je edina stvar, ki se je veselim.
Tega ti ni treba reči.
Ne bi rekel, če ne bi bilo res.
Lahko ostanem, torej?
Ja. Prosim. Rad bi videl.
Hvala.
Ne zahvaljujte se mi, ker tudi jaz tako hočem.
Toda nikoli ne boš šel ven z Elaine. Hočem, da mi to obljubiš.
Zakaj ste mogli zdaj to omeniti. Nikoli mi ni padlo na misel,
da bi jo peljal ven. - Potem pa mi daj svojo besedo.
To je absurd. - Obljubi mi, Benjamin.
Prav. Obljubim, zaboga.
Obljubim, da ne bom nikoli peljal ven Elaine Robinson.
Hvala.
Benjamin. - Ne govoriva o tem.
Sploh o ničemer ne govoriva.
Elaine je nazaj iz šole.
Mislim, da bi bila lepa poteza, če bi jo povabil ven.
Očitno ni dovolj dobra zate, kaj?
Glej, Elaine Robinson in jaz se ne razumeva.
Kako pa veš? Nisi je videl že od srednje šole.
Očitno so tvoji večeri, karkoli že počneš z njimi, preveč dragoceni.
To nima nič s tem.
Očitno bom moral reči g. Robinsonu,
da si preveč zaposlen z bog ve čim.
Ne nadaljuj tako.
Če Benjamin zavrača, da bi šel ven z njo... - Res je.
Bom pač morala povabiti vse Robinsonove sem v četrtek.
Braddock, bil je že čas, da to ukreneš.
Dober dan.
Vstopi. Bojim se, da mlada dama ni še čisto pripravljena.
Kaj praviš na enega kratkega?
Še vedno piješ viski? - Konjak.
Grem pogledat, če je pripravljena.
Poslušaj. To ni bila moja zamisel, temveč očetova.
Benjamin, mislim, da sem bila jasna glede tega.
Šla bova na večerjo, nekaj popit, nato jo pa pripeljem domov.
Ker je bilo na izbiro ali to ali pa večerja za obe družini.
In bojim, da tega ne bi znal prenesti.
Tvoje drage hčerke ne nameravam nikoli več peljati ven.
Tako da se ne razburjaj preveč.
Pa se. Zelo sem razburjena, Benjamin.
Živjo. - Živjo.
Imej pamet nocoj.
Nikoli ne veš, kakšnih trikov se je Ben naučil na Vzhodu.
Zdaj živiš doma. Je tako? - Ja.
Že veš, kaj boš počel? - Ne.
Se boš vpisal na podiplomski študij? - Ne.
Vedno tako voziš? - Ja.
Vsedi se.
Zakaj ne gledaš predstave?
Benjamin, me ne maraš zaradi kakšnega razloga?
Ne, zakaj?
Ne vem.
Dobre efekte zamujaš.
Si ti takšna?
Bi lahko to naredila?
Nehaj. - Hej!
Elaine, žal mi je.
Me lahko odpelješ domov?
Žal mi je, da sem te pripeljal sem.
Mislim, da bo bolje, če grem zdaj domov.
Kje je avto? - Rad bi ti nekaj rekel.
Domov bi šla rada. - A ti lahko samo nekaj povem?
Kaj? - Vsa ta ideja, ta zmenek in vse. To je bila zamisel mojih staršev.
Prisilila sta me.
Oh, zelo lepo od tebe, da si mi to povedal.
Ne. Kar hočem reči je, da sem se zato tako obnašal.
Nisem takšen. Sovražim se, če sem tak.
Poslušaj, bi se lahko nehala jokati?
Ne, ne morem.
Pa bi se lahko potrudila? - Ne.
Tak občutek imam že vse, odkar sem diplomiral.
Da moram biti ves čas nesramen.
Veš, kaj mislim?
Vem, ja.
Kot da se igram neko igrico,
toda pravila so zame nesmiselna.
Izmislili so si jih napačni ljudje.
Ne, nihče si jih ne izmišljuje, zdi se, kot da so se sama napisala.
Vas lahko prosim, če daste malo bolj potihem?
Bi rad vstopil? Lahko skuham malo kave.
Ne, nočem nikogar buditi.
Ne bova. Pojdiva noter.
Čakaj malo. - Je kaj narobe?
Ne, samo razmišljal sem. Še vedno je zgodaj.
Lahko bi kaj počela, kam šla.
Prav.
Kam pa greva?
Skušam se spomniti, kam bi lahko šla na pijačo.
Kaj pa Taft Hotel?
Kaj je narobe?
Nič. Samo sprašujem se, ali imajo bar ali ne.
Pojdiva pogledat. Pojdiva pogledat, ali ga imajo ali ne.
Poslušaj, Elaine. Zdi se mi, da tukaj nimajo bara.
Vsaj kolikor jaz vem.
Seveda ga imajo. Poglej, tam je veranda.
Dober večer.
Pozdravljeni. Kako ste, gospod?
Dober večer, g. Gladstone.
Pozdravljeni ponovno.
Zdravo, g. Gladstone. Kako ste nocoj?
Benjamin.
Pojdiva stran od tukaj, Elaine. Pojdiva kam drugam.
Te poznajo? - Seveda ne.
Dober večer, gospod.
Pridi, Elaine. Odhajava.
G. Gladstone, kako ste?
Benjamin, kaj se dogaja?
Ne vem. Verjetno sem podoben temu tipu Gladstonu.
Pozdravljeni, g. Brannif.
Elaine, všeč si mi.
Zelo si mi všeč. Mi verjameš?
Mi? - Ja.
Ti si prva, ki mi je po zelo dolgem času všeč.
Prva, s katero bi lahko ostal.
Celo moje življenje je ena izguba.
Preprosto nič ni.
Oprosti. Odpeljal te bom domov.
Benjamin, imaš razmerje s kom?
Oprosti. Oprosti. To se me ne tiče.
Kar zgodilo se je.
To se je kar zgodilo poleg še vsega drugega.
Lahko to razumeš?
Je bila poročena ali kaj? - Ja.
Z družino? - Ja. Imela je moža in sina.
Sta kdaj izvedela? - Ne.
In zdaj je vsega konec. - Ja.
Me veseli.
Bi lahko jutri kaj počela? - Prav.
Čez dan? Se bova peljala okoli ali kaj takega.
Okej.
Si prepričana, da bi rada to? - Ja.
Ker jaz ne bi, če ti ne bi hotela.
Hočem. - Hočeš?
Benjamin, res hočem.
Pelji me dol po ulici.
Ga. Robinson, Elaine in jaz imava zmenek. Peljala se bova.
Delaj tako, kot bom jaz rekla.
Poslušaj me zelo pazljivo, Benjamin.
Ne boš se več videval z Elaine, nikoli več. To so moji ukazi. Je to jasno?
Ga. Robinson, mislite...
Zadeve lahko naredim zelo neprijetne.
Kako?
Da bi držala Elaine stran od tebe, sem ji pripravljena vse povedati.
Ne verjamem vam.
Potem pa bolje, da mi začneš verjeti.
Preprosto ne verjamem, da bi kaj takega naredili.
Preiskusi me.
Elaine! Elaine! - Benjamin?
Prihajam gor. - Nisem še oblečena.
Benjamin, rekla sem, da še nisem oblečena.
Preskoči ograjo na zadnjem dvorišču. Počakam te na vogalu.
Kaj je narobe?
Pohiti. Obuj se.
Benjamin, Benjamin. - Elaine.
Kaj počenjaš?
Elaine, nekaj ti moram povedati. - Kaj pa je?
Tista ženska. - Kaj?
Starejša ženska, o kateri sva govorila.
Misliš tisto, s katero... - Ja, poročeno žensko.
Ni bila kar ena ženska. - Kaj mi pripoveduješ?
Benjamin, mi boš povedal, zakaj se tu gre?
Oh, ne.
Elaine. - O, moj bog!
Prosim! - Poberi se od tukaj!
Ne joči.
POBERI SE! POBERI SE!
Zbogom, Benjamin.
Povej še enkrat.
Poročil sem bom z Elaine Robinson.
Glej, glej, glej.
Kaj se dogaja?
Ben pravi, da se bosta z Elaine poročila.
Ne morem verjeti.
Tako pravi. Kajne? - Danes grem na Berkeley.
Dajmo, pokličimo Robinsonove. Moramo malo proslaviti.
Ne, mislim, da bo bolje, da počakaš.
Kaj še ne vedo? - Ne, ne vedo.
Kdaj si se pa odločil vse to? - Pred kako uro.
Čakaj malo. Si govoril z Elaine to jutro?
Ne, nič ne ve o tem.
Misliš, ne ve, da prihajaš na Berkeley?
Ne, pravzaprav še ne ve, da se bova poročila.
Kdaj sta pa potem govorila o tem? - Saj nisva.
Nista?
Ben, ta ideja se zdi zelo slabo premišljena.
Ne, ni. Je popolnoma premišljena. To je odločitev, ki sem jo jaz sprejel.
Toda, zakaj misliš, da se hoče poročiti s tabo?
Se noče. Če sem odkrit, ji sploh nisem všeč.
Ste študent? - Ne ravno.
Kaj to pomeni? - Nisem.
Kaj ste pa potem?
Samo potujem skozi.
Zanima me, kdo živi v moji hiši, s čim se moji fantje ukvarjajo.
Jaz ne počnem nič posebnega.
Samo na obisku sem.
Vedno sem želel videti Berkeley.
Saj niste eden tistih provokaterjev? - Kaj?
Eden tistih provokaterjev. - Oh, ne.
Sovražim to. Tega pa ne bom prenašal.
Poglej, kakšno naključje.
Sem se spraševal, kam si namenjena.
Zmenjena sem z nekom.
Ah. Kje?
Kje si zmenjena s to osebo?
V živalskem vrtu.
Živalski vrt. Tukaj imajo kar dobrega, kajne?
Ne vem, še nisem bila tam.
Oh. Jaz prav tako ne.
Morda se pa kar zapeljem tja s tabo.
Je tisti tam on? - Ne.
Kje si rekla, da se dobita? - Mislim, da je rekel pri opičjih kletkah.
Benjamin, rada bi vedela, kaj počenjaš tukaj.
Tukaj? Na Berkeleyju? - Ja.
Imam zelo prijetno sobico na Carterjevi ulici, obiskujem nekaj predavanj.
Pa saj nisi vpisan.
Ne, samo sledim. Očitno jih nič ne moti.
Zelo so prijazni glede tega.
Benjamin, ti si... Ne vem, kaj naj rečem.
Morda bi se lahko kdaj dobila in se pogovorila o tem.
Res si neverjeten.
Že prihaja. - Kaj?
Imam močan občutek, da je to on.
Elaine!
Vsekakor dobro hodi.
Sem zamudil? Žal mi je.
Mislila sva, da si rekel pri opičjih kletkah.
To je Benjamin Braddock. Carl Smith.
Benjamin se je pripeljal z mano z avtobusom.
Me veseli, Ben. - Lepo, da sem te spoznal, Carl.
Lepo, da smo se spoznali.
Kdo je?
Rada bi te nekaj vprašala, potem pa grem. - Vstopi.
Ne. Rada bi vedela, zakaj si prišel na Berkeley?
Zato, ker pač sem. - Si zaradi mene?
Kaj ti misliš? - Mislim, da si.
Rekla sem, da mislim, da si. - Potem pa v redu. Ja.
Hočem, da odideš.
Poglej. Ljubim te!
Kako si lahko to naredil, Benjamin? Sovražiš kar vse?
Kako si lahko posilil mojo mater? - Kaj?
Ne razumem...
Ne razumem. - Si rekla posilil? - Kako si lahko ti ali kdorkoli...
Kaj je rekla? Moraš mi povedati, kaj ti je rekla.
Zakaj? - Zato ker ni res.
Povej mi.
Rekla je, da je bila na pijači s prijatelji v hotelu.
Ti si jo čakal na parkirišču in ji rekel, da je preveč
pijana za vožnjo in da ji boš najel sobo.
In potem?
Potem si jo peljal v sobo in posilil.
O, ne, ne, ne, tako se pa ni zgodilo.
Kar se je zgodilo, je bilo to, da je bila zabava pri nas.
Tvojo mater sem peljal domov. - Nočem poslušati tega.
Šla sva k vam gor, da bi videl tvoj portret.
Ne, nočem! - In nato sva šla v sobo...
Moja mati je! - Začela se je slačiti,
nenadoma je tam stala brez oblek. Popolnoma gola.
Oh, pozdravljeni, g. McCleery. - Kdo je kričal?
Je že v redu, g. McCleery.
Kričanje ni v redu. Sploh pa ne v moji hiši.
Nekoga sem imel na obisku. Ampak zdaj je vse v redu.
Kaj si ji naredil?
Z njo je vse v redu. Razburjena je, zato je kričala. Toda zdaj je v redu.
Naj pokličem policijo? - Kaj?
Poklical bom policijo. - Hej, čakaj malo.
Prekleto, poglej, tukaj je, pije malo vode.
Nobene potrebe ni, da bi klicali policijo.
V redu, fantje, mislim, da se sedaj lahko vrnete v svoje sobe.
Mislim, da se tole ne bo več ponovilo.
Kajne, Braddock? - Ne bo se, gospod.
Hočem, da greš stran od tukaj.
Kako to mislite? - Slišal si me. Stran od tu.
Čemu? - Ker te ne maram.
Oprosti, ker sem kričala.
Benjamin, ko si prišel sem,
kaj si mislil, da se bo zgodilo med nama?
Elaine, zdajle nisem preveč pri volji za pogovor.
Žal mi je za vse,
toda mislim, da bom to kar zdajle opravil.
Lahko sedim tu, medtem ko pakiraš?
Če hočeš.
Kaj boš sedaj naredil?
Ne vem.
Boš šel domov? - Ne.
Kam boš pa potem šel?
Elaine, nehaj me spraševati take stvari.
Nočem, da odideš jutri.
Ne razumem.
Nočem, da sploh odideš,
dokler nimaš točno določenega načrta.
Adijo.
Kaj je narobe?
Benjamin? - Kaj?
Me boš poljubil?
Se boš poročila z mano?
Ne boš? - Ne vem.
Morda boš? - Morda.
Je tako? Se boš morda poročila z mano? - Ja.
Kdaj?
Ne vem.
Kaj pa jutri? Nočem biti vsiljiv, toda...
Ne vem. Ne vem, kaj se dogaja.
Si zbegana?
Glej, ne bodi zbegana.
Poročila se bova.
Ne vidim, kako lahko.
Lahko.
Moram iti sedaj.
Elaine, resno misliš tisto?
Bom razmislila.
Res boš? - Bom.
Jutri greva lahko napravit krvne teste. - Jutri?
Ali že to popoldne. Danes je primeren dan za to.
Benjamin, saj še niti v poroko nisem privolila.
Potrebovala bova rojstne liste.
Svojega imam slučajno pri sebi. Kje je pa tvoj?
Zdi se mi, da ne bi delovalo. - Zakaj ne bi?
Zakaj ne bi? - Ker se mi zdi, da ne bi.
Greva potem lahko jutri napravit krvne teste?
Zakaj me kar ne odvlečeš, če se hočeš tako zelo poročiti z mano?
Zakaj te kar ne odvlečem?
Prav, pa te bom. Takoj, ko narediva krvne teste.
Najprej moram videti Carla.
Katerega Carla?
Carl Smith. Študent medicine je. Poznava se že leta.
Kdo, tisti tip iz živalskega vrta? - Ja.
Zakaj se moraš videti z njim?
Rekla sem, da se bom morda poročila z njim.
Si KAJ?
Kako je to storil?
Je pokleknil na kolena?
Ni šel na kolena, upam.
Ne, Benjamin.
Kaj pa je potem rekel? Zanima me.
Rekel je, da bi bila dobra ekipa.
Oh, ne. To je rekel.
Kje pa to?
Rad bi vedel, kje se je to zgodilo?
Ni bilo v njegovem avtu, kaj?
Lahko noč.
Se bova jutri poročila? - Ne.
Kaj pa pojutrišnjem?
Ne vem. Morda se bova, morda pa ne.
Bi se lahko potrudil in mi povedal, zakaj si to storil?
G. Robinson?
Imaš kakšno mržnjo proti meni?
Čutiš kakšno še posebej močno zamero? - Ne.
Sem kaj takega rekel, kar je povzročilo takšno zaničevanje?
Ali le preziraš tisto, za čemer jaz stojim?
To nima ničesar opraviti z vami, gospod.
No, Ben, nekaj malega pa le ima opraviti z mano.
Glejte, prosim!
Ben, sva dve civilizirani osebi. Se ti zdi potrebno, da si groziva?
Ne grozim vam.
Bi lahko umaknil pest, prosim. Hvala.
Lahko vidim v temi, veš. Že kar nekaj časa sem tu.
Skušam vam povedati, da nimam ničesar proti vam, g. Robinson.
Hočem vam povedati, da nimam nobenih zamer do vas.
Tudi spoštujete me ne preveč, kaj?
Ne, gospod.
Kaj? - Ne, gospod.
Ne deri se name, Ben. Morda nisem mlad kot ti, a sluh imam še vedno dober.
G. Robinson.
Imaš potrpljenje, da jaz najprej končam?
Mislim, da se zavedaš posledic svojega dejanja.
Moral bi vedeti, da se bova z ženo kmalu ločila.
Toda zakaj? - Zakaj?
Poslušajte me.
Kar se je zgodilo med go. Robinson in mano, ni bilo nič. Nič ni pomenilo.
Kot bi se rokovala.
Rokovala. To ne pove veliko o moji ženi, kaj?
Zgrešili ste bistvo. - Kot kaže res.
Bistvo je, da ne ljubim vaše žene. Ljubim vašo hčer, gospod.
Prav, poslušaj tole.
Ne vem, če lahko razsojam, toda mislim, da lahko.
Lahko te spravim za rešetke, če samo še enkrat pogledaš mojo hčer.
Videl sem Elaine in poskrbel sem, da ne moreš do nje.
Umakni se, Ben!
Nočem ovinkariti.
Kar zadeva Elaine, si jo takoj izbij iz svoje usrane glave.
Ti je to popolnoma jasno? In to je vse, Ben.
Mi boš že oprostil, če se jaz ne bom rokoval s tabo.
Mislim, da si smet.
Mislim, da si gnoj.
Izprijenec si!
G. McCleery, imate kaj drobiža? Telefonirati moram.
Hočem, da se pobereš od tukaj.
Dam vam 10 dolarjev za 10 centov. Dam vam 20 dolarjev.
Za božjo voljo, mi boste že pustili telefonirati?
Poklical bom policijo, zdaj.
Lahko najprej telefoniram?
Poberi se!
Elaine Robinson je zapustila šolo. Njena sostanovalka prihaja dol s sporočilom za vas.
Dragi Benjamin, prosim odpusti mi.
Ker kar delam, je najbolje zate.
Moj oče je tako jezen, da moraš razumeti.
Ljubim te, toda nikoli se ne bi izšlo.
Elaine.
Zdravo, Benjamin.
Kje je ona?
Dober dan. Policijo, prosim.
Kje je Elaine?
Takoj bom s tabo, Benjamin.
Imate kakšno patruljno vozilo v bližini 1200 Glenview Road?
Dobro, tukaj imamo vlomilca.
Sekundo. Ga bom vprašala. Si oborožen?
Ne, mislim, da ni. Hvala vam!
Kaj ste ji naredili?
Mislim, da imamo sedaj vse pod kontrolo, Benjamin.
Bi rad še kaj na hitro spil, preden greš?
Ne morete preprečiti, da se ne bi videval z njo, ga. Robinson. Našel jo bom.
Žal mi je, da te ne bomo mogli povabiti na poroko, Benjamin,
toda morali smo vse pripraviti na hitro.
Kaj hudiča ste naredili?
Ah. Mislim, da navsezadnje ne boš imel časa za tisto pijačo.
Našel jo bom. - Mislim, da ne.
Povejte, fantje. Kdo od vas ve, kje je Carl Smith?
Odšel je sredi noči, da bi se poročil.
Verjetno en korak pred ustrelom.
Slučajno veste, kje se bo poročil? Moral bi iti tja.
Zakaj ne vprašaš Carterja?
Morda veste, kje lahko najdem njega?
Hej, Carter, kje se bo poročil Kralj osvajanja?
V Santa Barbari.
Morda veš, kje točno se bo Kralj osvajanja poročil?
Moral bi biti tam.
Kje v Santa Barbari?
Ne vem. Mogoče v hiši njegovih starcev.
Samo to mi je povedal.
A greš na poroko? - Ja.
Reci mu, naj prihrani kos zame.
Poročne torte.
Lahko uporabim vaš telefon? - Ja.
657-2036 - Halo, kdo je to?
To je odzivna služba dr. Smitha.
Je doktor kje tam?
Bojim se, da je doktor trenutno nedosegljiv. Če bi radi...
Rad bi vedel, kje je.
Doktor je na poroki svojega sina, toda zdaj je verjetno že končana.
Verjetno bo vsak trenutek poklical.
Poslušajte me. Sem brat dr. Smitha, častitljivi Smith,
in naj bi vodil obred, pa sem šele prispel iz Portlanda.
Pozabil sem, katera cerkev je to, vidite?
Oh. Nisem prepričana, toda poskusite na Prvi prezbiterijanski.
Ta je na Allanovi ulici. - Hvala!
Allanova ulica. Kje je to?
Allanova ulica. To je, to je 6 ulic gor in 3 levo.
Rabite kaj bencina, Oče?
Oh, Jezus, bog ne.
Elaine! Elaine! Elaine! Elaine!
Kdo je ta tip? Kaj dela tukaj?
Bom jaz poskrbel zanj. - Prepozen je.
Elaine! Elaine! Elaine! Elaine!
Ustaviti ga moram.
Ben!
Ti prekleti prismojenec!
Elaine, prepozno je. - Ne zame!